Edmundai! Pasitrauk iš ten!
Piteri! Ką darai?
Piteri, greičiau į slėptuvę!
Nagi! - Palauk...
Greičiau, palik.
Mamyte!
Liuse, greičiau!
Nagi, greičiau! - Bėkit!
Bėkit!
Greičiau! - Mamyte!
Palaukit. Tėtis! - Edai!
Edmundai, ne! - Aš jį atsivesiu!
Piteri, sugrįžk! - Edai, čionai!
Edmundai! Žemėn!
Nagi, pamišėli, bėk!
Spruk iš čia!
Greičiau!
Paskubėkit!
Kodėl galvoji tik apie save? Tu toks savanaudis!
Per tave vos nežuvom! - Liaukis!
Viskas gerai...
Kodėl negali daryti taip, kaip tau liepia?
Išmalda vargšams...
Telaimina jus Dievas, pone.
Vaikai ir evakuacijos tarnybos darbuotojai...
Turi būti su juo, brangioji. Gerai?
Nešalta? Šaunuolė.
Linkėjimai tetai Lorai. Sudie, brangioji. Mylim tave.
PADĖKlT EVAKUOJAMlEMS VAlKAMS
Tėtis neleistų mums išvažiuoti. - Jei tėtis būtų čia,
vadinasi, karas būtų pasibaigęs ir mums nereikėtų išvažiuoti.
Prižadėk, kad klausysi savo brolio.
Prižadėk, kad prižiūrėsi vaikus.
Prižadu, mama.
Šaunuolis. - Visi į vagonus!
Sudie, brangioji. - Sudie.
Sjuzana...
Būk kaip suaugusi.
Paimk brolį už rankos ir nepaleisk.
Gerai. Važiuokit.
Visi į vagonus! - Sudie! Myliu tave.
Traukis. Pats žinau, kaip įlipti į traukinį.
Pasitrauk!
Parodykit bilietus. Prašau parodyti bilietus.
Piteri...
Gerai. Eikit. - Taip. Ačiū.
Prašom eiti čionai.
Nagi, Liuse. Turim laikytis drauge.
Viskas bus gerai. Viskas bus gerai.
Sudie, mamyte. Myliu tave.
Sudie, brangioji. - llgėsimės tavęs. lki!
Myliu, mamyte. Sudie. - Greitai susitiksim!
Rašyk mums, mamyte! - Myliu!
NARNlJOS KRONlKOS
LlŪTAS, BURTlNlNKĖ lR DRABUŽlŲ SPlNTA
Gūsio stotis. Gūsio stotis.
Duok ranką. Eime.
Kumbės stotelė
Profesorius žinojo, kad atvažiuojam.
Gal mus ne taip apibūdino.
Į priekį, nuo!
Tpru! Tpru!
Ponia Makredi? - Deja, taip.
Čia viskas? Daugiau nieko neatsivežėt?
Ne, ponia.
Tik mes.
Nedidelė paslauga.
Nagi. Šaunuolė.
Profesorius Kirkas nepratęs, kad name būtų vaikų.
Todėl teks laikytis tam tikrų taisyklių.
Negalima rėkauti.
lr bėgioti. Nevalia stumdyti staliuko su ratukais.
Ne...liesti istorinių artefaktų!
lr svarbiausia...
Nevalia trukdyti profesoriaus.
Vokiečių bombonešiai vakar surengė keletą reidų į Didžiają Britaniją.
Antpuoliai, trukę po keletą valandų...
Paklodė labai šiurkšti.
Karas nesitęs amžinai, Liuse. Netrukus važiuosim namo.
Taip, jei namai dar bus. - Tau dar ne laikas miegoti?
Taip, mamyte. - Edai!
Matei namą. Jis milžiniškas.
Galėsim čia daryti, ką norėsim.
Rytoj viskas bus šaunu.
lš tikro.
''Gastrovaskuliarinis''.
Nagi, Piteri. Gastrovaskuliarinis.
Čia lotyniškai? - Taip.
Ar lotynų kalba ''bjauriausias visų laikų žaidimas''?
Galėtume pažaisti slėpynių.
Bet mums taip smagu.
Piteri, prašau.
Labai prašau.
Viens, du, trys, keturi... - Ką?
Penki, šeši, septyni, aštuoni,
devyni, dešimt, vienuolika...
...24, 25, 26...
Pasislėpiau čia pirmas.
...75, 76, 77, 78, 79, 80...
...81 , 82, 83, 84,
85, 86, 87, 88,
89, 90, 91 , 92,
93, 94, 95...
Slėpeisi nuo manęs?
Ne.
Na...
Aš tik... Aš...
Ne. Aš tik...
Aš tik... Nenorėjau tavęs išgąsdinti.
Ar nesupyksi, jei paklausiu? Kas tu toks?
Na, aš... Aš faunas.
O kas tu?
Tu koks nors bebarzdis nykštukas?
Aš ne nykštukas! Mergaitė!
lr, tiesą sakant, aukščiausia savo klasėje.
Nori pasakyti, kad tu levos duktė?
Mano mamos vardas Helena.
Taip, bet tu... žmogus.
Na, taip. Žinoma.
Ką čia darai?
Slėpiausi drabužių spintoje sandėliuke ir...
Sandėliuke? Jisai Narnijoj?
Narnijoj? Kas tai?
Brangioji mergyte, tu joje.
Viskas, pradedant žibinto stulpu
ir baigiant Kairo Paravelo pilimi prie Rytų vandenyno,
visi pagaliukai ir akmenukai,
visi varvekliai - tai Narnija.
Be galo didelė drabužių spinta.
Spinta? Atleisk.
Leisk man prisistatyi. Mano vardas - Tumnus.
Malonu susipažinti, pone Tumnau. Aš Liusė Pevensė.
Paspauskit. - Kodėl?
Ne... nežinau.
Žmonės taip daro, kai susitinka.
Ką gi, Liuse Pevense iš švytinčio Drabužių Spintos miesto,
esančiame nuostabiame Sandėliuko krašte.
Ar nenorėtum išgert su manim arbatos?
Labai jums ačiū, bet...
Manau, turėčiau grįžti namo.
Čia visai netoli. Ten nuostabus židinys.
Surasim skrudintos duonos, arbatos, sausainių.
lr gali būti, kad pasiseks įsisukt į sardinių skardinę.
Nežinau. - Nagi.
Ne kiekvieną dieną susirandu naują draugą.
Na, truputį galėčiau pasėdėti.
Jei turit sardinių.
Į valias.
Netrukus tau bus šilta.
Tau viskas gerai?
Na, štai. Atėjom.
Eikš.
Paskui tave. - Ar galiu padėti?
Labai tau ačiū.
Čia... čia mano tėvas.
Labai gražaus veido.
lr labai panašus į tave.
Ne.
lš tikro aš visai įjį nepanašus.
Mano tėtis kaunasi kare.
Mano tėtis irgi išžygiavo į karą.
Bet tai buvo labai seniai.
Kai dar nebuvo šios baisios žiemos. - Žiemą ne taip ir blogai.
Galima čiuožinėt ant ledo ir mėtytis sniego gniūžtėmis.
lr būna Kalėdos. - Tik ne čia.
Ne. Nešventėm Kalėdų jau šimtą metų.
Ką? Negaunat dovanų jau šimtą metų?
Visada yra žiema, bet niekada nebūna Kalėdų.
Žiema labai ilga.
Bet Narnija tau tikrai patiktų vasarą.
Mes, faunai, ištisas naktis šokdavom su driadėm.
lr, žinai, niekad nepavargdavom.
lr muzika! Ak, kokia muzika.
Ar norėtum jos paklausyti?
Taip, prašau.
Ar žinai bent vieną
Narnijos lopšinę? - Gaila, bet ne.
Nieko tokio.
Nes šita... turbūt nė kiek neprimins tikros lopšinės.
Turiu eiti. - Dabar jau per vėlu.
Aš toks nevykęs faunas.
O, ne.
Tu pats mieliausias faunas, kokį tik esu sutikus.
Matyt, neturi su kuo manęs palyginti.
Ne. Tikiu, kad nepadarei nieko baisaus.
Ne dėl to, kad kažką padariau, Liuse Pevense.
O dėl to, ką darau dabar.
O ką tu darai?
Aš tave grobiu.
Čia dėl Baltosios raganos.
Ji padarė, kad visada būtų žiema ir šaltis. Ji mums įsakinėja.
Jei surandam miške kokį žmogų,
turim perduoti jai.
Bet, pone Tumnau, jūs taip nepadarysit.
Maniau, jūs mano draugas.
Greičiau. Ji jau gali žinoti, kad tu čia.
Miške pilna jos šnipų.
Jos pusėje net kai kurie medžiai.
Ar iš čia rasi kelią namo?
Manyčiau, taip. - Gerai.
Tau viskas bus gerai?
Ei, ei, ei...
Atleisk. Meldžiu, atleisk.
Štai.
Turėk. Tau jos reikia labiau nei man.
Kad ir kas atsitiktų, Liuse Pevense, aš džiaugiuosi, kad susitikom.
Su tavim jaučiausi taip šiltai, kaip nesijaučiau šimtą metų.
O dabar eik.
Eik!
...99, 1 00.
Viskas, einu ieškoti.
Man viskas gerai! Aš grįžau! Viskas gerai!
Nutilk. Jis ateina.
Žinot, man atrodo, kad jūs nelabai supratot šitą žaidimą.
Jums neįdomu, kur buvau?
Čia visa esmė. Kaip tik dėl to jis tavęs ir ieško.
Ar tai reiškia, kad laimėjau?
Atrodo, Liusė nebenori žaisti.
Buvau dingus valandų valandas.
Liuse, vienintelis medis čia - tai spintos sienelė.
Žaiskim po vieną žaidimą. Ne visų mūsų vaizduotė kaip tavo.
Bet aš nieko neįsivaizdavau.
Gana, Liuse.
Aš jums nemeluočiau.
Aš tavim tikiu.
Tikrai? - Taip, žinau.
Ar nepasakojau apie futbolo aikštę indaujoj?
Gal baigsi?
Stengiesi, kad būtų dar blogiau, ar ne?
Tai tik pokštas! - Kada gi tu užaugsi?
Nutilk! Laikai save tėčiu, bet juo nesi!
Ką gi, gražiai viską išsprendei.
Bet... Tai tikrai buvo.
Sjuzana teisi, Liuse.
Gana.
Liuse...
Kur tu?
Liuse.
Tikiuosi, nebijai tamsos.
Liuse...
Liuse!
Liuse.
Kur tu?
Liuse.
Regis, dabar tavim tikiu.
Liuse...
Liuse?
Atstok nuo manęs! - Kas dabar, Ginarbrikai?
Tegu jis mane paleidžia! Nepadariau nieko blogo!
Kaip drįsti šitaip kalbėtis su Narnijos karaliene?
Aš nežinojau!
Netrukus sužinosi. - Palauk!
Koks tavo vardas, Adomo sūnau?
Edmundas.
Edmundai, kaip pakliuvai į mano valdas?
Tiksliai nežinau. Tiesiog sekiau paskui savo seserį.
Paskui seserį? Kiek čia jūsų? - Keturi.
Liusė vienintelė lankėsi čia anksčiau.
Sakė, kad susipažino su kažkokiu faunu, kurio vardas Tumnus.
Piteris ir Sjuzana ja nepatikėjo. Aš irgi netikėjau.
Edmundai, atrodo, tau šalta. Ateik ir atsisėsk prie manęs.
Gal nori kokio karšto gėrimo?
Taip... jūsų didenybe.
Jūsų gėrimas, ponaiti.
Kaip jūs tą padarėt?
Galiu padaryti ką tik nori.
Ar galit padaryti, kad būčiau aukštesnis?
Galiu gauti bet kokio maisto.
lr turkiškų skanumynų?
Edmundai...
Labai norėčiau susipažint ir su kitais tavo šeimos nariais.
Kodėl?
Jie niekuo neypatingi.
Esu tikra, jie tau tikrai neprilygsta žavesiu.
Bet matai, Edmundai. Aš pati vaikų neturiu.
O tu kaip tik toks berniukas,
kuris, manau, vieną dieną galėtų tapti Narnijos princu.
Gal net Karalium.
Rimtai?
Žinoma. Tik turi pasikviest šeimą.
Turit omeny, kad ir Piteris bus karalius?
Ne! Ne, ne.
Bet karaliui reikia tarnų.
Matyt, galėčiau juos pakviesti.
Ar už miško matai dvi kalvas?
Mano namas - tiesiai tarp jų.
Tau ten patiks, Edmundai.
Visi kambariai pilni turkiškų skanėstų.
Ar galima dar truputį dabar? - Ne!
Nenoriu, kad persivalgytum.
Be to, mudu labai greitai ir vėl susitiksim.
Tikiuosi, jūsų didenybe.
O kol kas, brangusis... llgėsiuosi tavęs.
Edmundai?
Ak, Edmundai! Tu irgi čia pakliuvai.
Argi nenuostabu?
Kur buvai? - Su ponu Tumnum. Jam viskas gerai.
Baltoji ragana nesužinojo, kad buvau su juo susitikus.
Baltoji ragana?
Ji laiko save Narnijos karaliene, bet iš tikro taip nėra.
Tau viskas gerai? Atrodai baisiai.
O ko tikėjaisi? Juk čia taip šalta!
Kaip iš čia dingsim? - Einam.
Čionai.
Piteri, Piteri, nubusk. Piteri, kelkis!
Jinai tenai! Tikrai tenai!
Liuse, ką čia kalbi? - Narnija!
Jinai spintoje, kaip ir sakiau.
Turbūt susapnavai, Liuse. - Visai ne!
Vėl mačiau poną Tumnų. Šįkart ten buvo ir Edmundas.
Tu? Tu matei fauną?
Na, tiesą sakant, jisai buvo ne su manim.
Jis...
Ką tu darei, Edmundai?
Aš tik žaidžiau.
Atleisk, Piteri.
Nereikėjo jos skatinti,
bet juk žinai, kokie tie maži vaikai šiais laikais.
Jie tiesiog nežino, kada liautis apsimetinėjus.
Jei vėl imsit taip siausti, tai išvarysiu miegot į arklides.
Profesoriau, atleiskit. Sakiau jiems, kad jums nevalia trukdyti.
Viskas gerai, ponia Makredi. Neabejoju, jie pasiaiškins.
Bet iš pradžių, manau, mažylė norėtų karšto šokolado.
Eikš, brangioji.
Atrodo, jums pavyko sugriauti trapią mano šeimininkės vidinę pusiausvyrą.
Labai atsiprašom, pone. Daugiau tai nepasikartos.
Čia mūsų sesers Liusės kaltė.
Verkianti mergaitė. - Taip, pone.
Ji nusiminus. - Dėl to ir verkia.
Nieko baisaus.
Susitvarkysim. - Suprantu.
Ji mano, kad rado stebuklingą pasaulį.
Viršuje stovinčioje spintoje.
Ką pasakei?
Spintoje, viršuje.
Liusė mano, kad spintoj yra miškas.
lr nuolat apie tai kalba.
Kaip atrodė? - Kaip pamišėlė.
Ne, ne, ne. Ne ji. Miškas.
Nejaugi ja tikit? - O jūs ne?
Aišku, kad ne.
Logiškai pamąsčius, tai neįmanoma.
Ko šiais laikais moko mokykloj?
Edmundas sakė, kad jie tik apsimetinėjo.
O juo paparastai galima tikėti?
Ne. Tai būtų pirmas kartas.
Jei ji nepamišus ir nemeluoja,
tai logiškai pamąstę, turim pripažinti, kad sako tiesą.
Sakot, kad turėtume ja patikėti?
Ji jūsų sesuo, ar ne? Jūs - viena šeima.
lr pamėginkit elgtis kaip šeima.
Piteris užsimoja pelnyti dar vieną tašką.
Atsibusk, Svajokli.
Kodėl vėl negalim žaisti slėpynių?
Rodos, sakei, kad tai vaikų žaidimas.
Be to, mums reikia kvėpuoti grynu oru.
Oro yra ir viduje.
Pasirengęs? - O tu?
Šaunuolis, Edis. - Pats metei.
Kas, dėl Dievo, čia dedasi? - Makredi!
Lekiam!
Ne, ne, ne! Atgal!
Eikit! - Tikriausiai juokauji!
Atgal!
Mano koja! - Aš tau nenumyniau!
Pasitrauk! - Gal nesistumdysi?
Tai neįmanoma.
Nesijaudinkit.
Juk tai tik fantazijos.
Tikriausiai atsiprašymas
nieko nepakeistų. - Ne. Nepakeistų.
O šitai - pakeistų!
Baik!
Melagėlis...
Tu ja irgi netikėjai. - Atsiprašyk Liusės.
Pasakyk ''atsiprašau''. - Gerai! Atsiprašau.
Nieko tokio.
Kai kurie vaikai nežino, kada liautis apsimetinėjus.
Labai juokinga.
Gal turėtume grįžti atgal.
O gal kiek nors apsidairykim?
Manau, turėtų nuspręsti Liusė.
Manau, visi turėtume nueiti pas poną Tumnų!
Ką gi, tąsyk einam pas poną Tumnų.
Bet negalim klampoti po sniegą šitaip apsirengę.
Ne.
Profesorius nesupyks, jei apsivilksim kailinius.
Kad ir kaip būtų, jei mąstysim logiškai,
tai nė nepaėmėm jų iš spintos.
Bet čia mergaitiškas! - Žinau.
...daug daug skanaus maisto, turėsim daug daug...
Lu?
Liuse!
Kas galėjo šitaip pasielgti?
''Faunas Tumnus pripažintas kaltas
išdavęs jos imperatoriškąją didenybę
Džeidę, Narnijos karalienę.
Dėl paramos jos priešams ir susidėjimo su žmonėmis.
Pasirašo Mogrimas, slaptosios policijos kapitonas.
Tegyvuoja Karalienė.''
Gerai. Dabar tikrai turėtume grįžti.
O kaip ponas Tumnus?
Jei jį suėmė vien dėl to, kad buvo kartu su žmogumi,
ne kažin ką galim padaryti. - Tu nesupranti, ar ne?
Tas žmogus - aš.
Ji turbūt sužinojo, kad jis man padėjo.
Gal paskambinkim į policiją? - Tai ir yra policija.
Nesijaudink, Lu. Ką nors sugalvosim.
Kodėl?
Juk jis nusikaltėlis.
Ar tas paukštis sučirškė mums?
Tai... Tai bebras.
Eikš, vaikine.
Eikš...
Tikrai neuostysiu, jei to prašai.
Atleisk.
Liusė Pevensė?
Taip...
Čia nosinaitė, kurią daviau ponui Tum...
Tumnui. Perdavė man prieš pat suėmimą.
Jam viskas gerai?
Eikim į tankmę.
Ką jūs darot? - Ji teisi.
lš kur žinoti, ar galim juo pasitikėti?
Jisai sakė, kad pažįsta fauną.
Jis bebras. Jis negali sakyti nieko.
Ar viskas gerai?
Taip. Mes tik kalbamės.
Geriau eikit kur saugiau.
Jis turi omeny medžius.
Eime. Būtų negerai, jei mus čia užkluptų naktis.
Blimi! Atrodo, gražuolė pagaliau užkaitė puodą.
Gražus puodelis, Rouze Li.
Miela. - Menkniekis.
Vis dar daug darbo. lki galo taip ir neužbaigiu.
Kai baigsiu, atrodys kaip reikiant.
Bebre, čia tu? Baisiausiai nerimavau.
Jei sužinosiu, kad vėl buvai su Barsuku...
Na, čia ne barsukai...
Nemaniau, kad sulauksiu šitos dienos.
Pažiūrėk, koks mano kailis. Negalėjai pranešt prieš 1 0 minučių?
Būčiau pranešęs prieš savaitę, jei žinočiau, kad tai padės.
Eikit vidun. Paieškosim jums ko nors užkąsti.
lr sudarysim kultūringą draugiją.
Atsargiai. Žiūrėkit po kojom.
Atleiskit už netvarką.
Negaliu iškrapštyt pono Bebro iš jo krėslo.
Grožimės vaizdais, ar ne?
Ar kaip nors galim padėti Tumnui?
Jį išvežė pas Raganą. Juk žinot, kaip sakoma.
Nedaugelis, žengiančių pro tuos vartus, pro juos ir išeina.
Žuvies traškučių?
Bet vilčių yra, branguti. Daug vilčių.
Taip! Yra šis tas daugiau nei viltis.
Aslanas pradėjo žygį.
Kas tas Aslanas?
Kas Aslanas?
Ak tu vargšele...
Kas?
Jūs nežinot, ar ne? - Mes čia nelabai seniai.
Jis vienintelis viso miško karalius.
Aukščiausias vadas. Tikrasis Narnijos Karalius.
Jo labai seniai nebuvo. - Bet neseniai sugrįžo!
lr jis laukia jūsų prie Akmeninio stalo.
Jis laukia mūsų? - Eina sau!
Jie nė nežino apie pranašystę.
Ką gi, tada... - Klausykit.
Aslano sugrįžimas,
Tumnaus suėmimas, slaptoji policija...
Visa tai atsitiko dėl jūsų.
Kaltinat mus? - Ne! Nekaltinam.
Dėkojam. - Yra viena pranašystė.
''Kai Adomo kūnas ir Adomo kaulas
atsisės Kairo Paravelo pilies soste,
blogieji laikai pasibaigs.''
Nelabai rimuojasi. - Žinau.
Bet nesupratot esmės!
Mums seniai išpranašauta,
kad du Adomo sūnūs ir dvi levos dukterys
nugalės Baltąją Raganą ir grąžins Narnijai taiką.
Jūs manot, kad mes jie ir esam?
Geriau būtumėt, nes Aslanas jau subūrė jums armiją.
Armiją mums? - Mamytė mus išsiuntė tam,
kad atsidurtume kuo toliau nuo karo.
Bijau, kad suklydot.
Mes ne didvyriai. - Mes iš Finčlio.
Ačiū už svetingumą.
Bet mums jau tikrai laikas. - Negalit imti ir išeiti.
Jis teisus. Turim padėti ponui Tumnui.
Tai ne mūsų jėgoms.
Atleiskit...
Bet mums laikas namo. Edai...
Edai?
Aš jį nudėsiu. - Šito gali ir neprireikti.
Ar Edmundas jau yra buvęs Narnijoj?
Greičiau!
Edmundai! - Ša! Jie tave išgirs!
Ne!
Šalin! - Šitaip padedi jiems.
Negalim jo palikti. - Jis mūsų brolis!
Jisai - jaukas! Ragana nori sučiupti jus visus keturis.
Kodėl? - Kad neleistų išsipildyti pranašystei.
Nori jus nužudyti!
Dėl visko kaltas tu. - Kaltas aš?
Nieko nebūtų atsitikę, jei būtum paklausęs manęs.
Sakai, žinojai, kad taip bus? - Nežinojau.
Todėl ir turėjom dingti, kol dar galėjom!
Liaukitės!
Edmundui taip nepadėsim. - Ji teisi.
Dabar jūsų broliui gali padėti tik Aslanas.
Vesk mus pas jį.
Ramiai, nepažįstamasis, arba daugiau visai nebejudėsi.
Kas tu? - Edmundas.
Sutikau Karalienę miške. Ji sakė man čia sugrįžti.
Aš Adomo sūnus.
Atsiprašau, laimingasis karalienės favorite.
Arba ne toks ir laimingas.
Eik čionai.
Palauk čia.
Patinka?
Taip, jūsų didenybe.
Maniau, kad tau patiks.
Sakyk, Edmundai...
Ar tavo seserys kurčios?
Ne.
O tavo brolis. Ar jis...
...neprotingas?
Na, manyčiau. Bet mamytė sako...
Tai kaip drįsti čia rodytis vienas?!
Aš bandžiau. - Edmundai, prašiau tiek nedaug.
Jie manęs neklausė. - Negalėjai padaryti nė to.
Vedžiau juos pusę kelio.
Jie namelyje prie užtvankos. Su Bebrais.
Ką gi...
Vadinasi, tu dar ne visiškas nevykėlis.
Aš galvojau...
...gal galit duoti turkiškų skanėstų?
Mūsų svečias alkanas.
Saldumynai štai ten.
Mogrimai!
Žinai, ką daryti.
Greičiau, mama! Jie mus užklups.
Ką gi, gerai. - Ką ji daro?
Padėkosit man vėliau.
Kelionė ilga, o Bebras būna labai surūgęs, kai nori valgyti.
Aš surūgęs jau dabar!
Paimk juos.
Mums prireiks džemo? - Jei tik Karalienė duos skrebutį.
Greičiau.
lškasėm mudu su Barsuku. Tunelio galas prie jo namo.
Sakei, kad jis veda pas tavo mamą.
Liuse!
Jie tunelyje.
Greičiau! Čionai. - Paskubėkit.
Bėkit! - Greičiau, greičiau!
Turėjai pasiimti žemėlapį!
Prie džemo nebeliko vietos.
Nagi, Liuse.
Labai apgailestauju, brangusis.
Jis buvo geriausias mano draugas.
Kas čia atsitiko?
Taip atsitinka tiems, kurie perbėga kelią Raganai.
Ženk dar bent žingsnį, išdavike, ir sugriaušiu tave iki kaulelių.
Nurimk. Juk aš geras.
Taip? Tuomet priešais tave gauja pačių blogiausių.
Deja, giminiškas panašumas.
Bet apie tai pasiginčysim vėliau. Dabar turim judėti.
Ką turėjai omeny?
Sveiki, ponai.
Kažką pametėm, ar ne? - Nesuok čia man!
Žinau, koks tu ištikimas.
leškom žmonių.
Žmonių? Čia, Narnijoj?
Labai vertinga informacija, ar ne?
Tau dovanotas gyvenimas.
Ne kažin kas,
bet ne taip ir mažai.
Kur bėgliai?
Šiaurėj. Jie nubėgo į šiaurę.
Suraskit jų pėdsakus.
Jie padėjo Tumnui. Ragana čia pasirodė anksčiau nei aš.
Tau viskas gerai?
Nepasakyčiau, kad jų urzgimas žeidžia labiau nei įkandimas.
Gana inkšti! Elgiesi blogiau nei Bebras maudynių dieną.
Blogiausia diena metuose.
Ačiū už gerumą, bet daugiau laiko gydymui neturiu.
lšvyksti?
Man buvo malonu, Karaliene, ir didžiulė garbė. Bet laikas nelaukia.
Pats Aslanas prašė, kad surinkčiau dar daugiau karių.
Matei Aslaną? - Kaip jis atrodo?
Taip, kaip apie jį pasakojama.
Puiku, kad jis bus jūsų pusėje kovoje prieš Raganą.
Bet mes nežadam kautis su jokiom raganom.
Bet kausis Karalius Piteris. Kaip sako pranašystė.
Be jūsų negalim stoti į karą.
Mes tik norim susigrąžinti brolį.
Jei...
Jei nevalgysi šito...
Atsistočiau, bet...
Bet mano kojos....
Pone Tumnau...
Aš tai, kas iš jo liko.
Tu Liusės Pevensės brolis. - Edmundas.
Taip. Taip, tavo nosis tokia pati.
Ar seseriai viskas gerai?
Ji saugi?
Nežinau.
Mano policija išdraskė tą užtvanką.
Tavo šeimynėlės niekur negalim rasti.
Kur jie patraukė? - Nežinau!
Vadinasi, tu man nebereikalingas.
Palaukit! Bebras kažką kalbėjo apie Aslaną.
Apie Aslaną?
Kur?
Aš... - Jis svetimšalis, jūsų didenybe.
Juk negali žinoti.
Aš paklausiau... Kur Aslanas?
Aš... Aš nežinau.
lšėjau, kai jie dar nieko nebuvo pasakę.
Skubėjau pas jus!
Sargyba!
Jūsų didenybe...
Paleiskit fauną.
Ar žinai, kodėl tu čia, faunai?
Todėl, kad tikiu laisva Narnija.
Tu čia todėl...
kad jis tave išdavė.
Dėl saldumynų.
Nuveskit jį viršun.
lr paruoškit mano roges.
Edmundas ilgisi savo šeimos.
Aslano stovykla netoli Akmeninio stalo.
Kitapus užšalusios upės. - Upės?
Upė užšalusi jau šimtą metų.
Tai taip toli. - Juk čia pasaulis, brangusis.
Manei, kad jis mažas?
Mažesnis.
Kai būsi pasirengęs, Adomo sūnau.
Greičiau, žmonės! Kol dar esam jauni.
Jei jis dar kartą paragins skubėti,
padarysiu iš jo storą kailinę kepurę.
Greičiau! Nagi!
Jis ima įsakinėti. - Ne! Už nugaros! Tai ji!
Bėkit! Bėkit! - Lekiam!
Greičiau!
Vidun!
Lįskit! Lįskit!
Greičiau, greičiau, greičiau!
Gal ji nuvažiavo.
Nueisiu pažiūrėti. - Ne!
Narnijai tu nereikalingas miręs.
Tu irgi, Bebre.
Ačiū, brangioji.
Kas tai? Kas...
lšlįskit! lšlįskit!
Tikiuosi, buvot geri, nes kai kas nori jus pamatyti.
Linksmų Kalėdų, pone.
Tikrai linksmos, Liuse. Nuo tada, kai atvykai.
Klausyk, daug ką permąsčiau, kai čia atsidūrėm, bet tai...
Manėm, jūs Ragana. - Taip. Labai atsiprašau.
Bet pasiteisinsiu tuo, kad važinėju rogėmis seniau nei Ragana.
Maniau, kad Narnijoj nėra Kalėdų.
Nėra. Jau seniai.
Bet viltis, kurią mums suteikėt, jūsų didenybės,
pagaliau pradėjo silpninti Raganos galią.
Nepaisant to, drįstu įteikti jums štai ką.
Dovanėlės!
Ugninės gėlelės sultys.
Vienas lašelis išgydys bet kokią žaizdą.
Nors ir tikiuosi, kad tų lašelių neprireiks...
Ačiū, pone.
Manau, kad drąsos man užteks.
Nė neabejoju.
Mūšiai būna tikrai bjaurūs.
Sjuzana.
Pasikliauk šiuo lanku ir jis retai prašaus pro šalį.
O kur dingo ''mūšiai būna bjaurūs''?
Ką gi, nors tave tikrai nesunku išgirsti,
papūsk šį ragą. Kad ir kur būtum,
sulauksi pagalbos.
Ačiū.
Piteri.
Laikas, kai teks jį panaudoti, gali būti visai čia pat.
Ačiū, pone.
Čia ginklai, ne žaislai.
Elkitės su jais gerai ir išmintingai.
O dabar turiu važiuoti.
Žiema jau beveik baigėsi.
Atsiranda daugybė reikalų, kai šimtą metų nebūni namuose.
Tegyvuoja Aslanas!
lr linksmų Kalėdų!
Linksmų Kalėdų! - Linksmų Kalėdų!
Susitiksim kitais metais! - Sudie!
Juk sakiau, kad jis tikras.
Jisai sakė, kad žiema beveik baigiasi.
Ar žinot, ką tai reiškia?
Ledas tirpsta.
Turim keltis nedelsiant. - Ar bebrai nestato užtvankų?
Aš ne toks greitas. - Nagi!
Nors akimirką apie tai pagalvokit!
Neturim akimirkos. - Bandau žvelgt realistiškai.
Ne. Bandai būti gudrutė. Kaip visada.
Palaukit. Gal pirmas eisiu aš.
Gal eik tu.
Pastvėrei papildomų porcijų, ar ne?
Negali žinoti, kurie pietūs bus paskutiniai.
Ypač su tavo sugebėjimais virtuvėj.
Jei mamytė žinotų, ką darom...
Mamytės čia nėra.
O, ne!
Bėkim!
Greičiau!
Ne! - Piteri!
Nuleisk jį, vaikine.
Kas nors gali nukentėti. - Dėl manęs nesijaudink!
Perverk jį!
lšeikit dabar, kol dar galit. Kartu išeis ir jūsų brolis.
Baik, Piteri. Gal paklausykim jo.
Protinga mergina.
Neklausyk jo! Nudėk! Tuojau pat nudėk!
Liaukis. Juk čia ne tavo karas.
Mano karalienė tenori, kad iškeliautum iš čia su šeima.
Jei koks senis su raudonais kailiniais duoda tau kalaviją,
dar nereiškia, kad esi didvyris. Mesk jį!
Ne, Piteri! Tu reikalingas Narnijai!
Perverk jį, kol dar turi progą!
Tai kaip bus, Adomo sūnau? Aš amžinai nelauksiu.
Nelauks ir upė.
Piteri!
Laikykitės manęs!
Miela.
Ką tu padarei?
Liuse!
Ar niekas nematė mano palto?
Nesijaudink, brangute.
Brolis gerai tave prižiūri.
Be to, nemanau, kad jums reikės tų paltų.
Čia taip šilta.
Einu, pažiūrėsiu roges.
Jūsų didenybe.
Suradom išdaviką. Jis sušaukė jūsų priešus Šiurpiame miške.
Gražu, kad pasirodei.
Vakar naktį labai padėjai mano vilkams.
O dabar galėsi padėti man.
Atleiskit, didenybe. - Negaišk laiko pataikaudamas.
Nenoriu pasirodyti nemandagus, bet kalbėjau ne su jumis.
Kur patraukė žmonės?
Palaukit! Ne! Nereikia. Bebras minėjo Akmeninį stalą
ir kad Aslano armija tenai.
Armija?
Ačiū, Edmundai.
Džiugu, kad šis padaras pamatė, kas yra padorumas...
Bent prieš mirtį. - Ne!
Pagalvok, kieno tu pusėje, Edmundai.
Mano...
Ar jų?
Pirmyn. Surinkit ištikimuosius.
Jei Aslanas trokšta karo...
Karą ir gaus.
Kodėl jie visi į mus žiūri?
Gal jūs jiems atrodot juokingi.
Gana nerimauti. Atrodai labai gražiai.
Atėjom pas Aslaną.
Sveikas, Piteri, Adomo sūnau.
Sveikos, Sjuzana ir Liuse, levos dukterys.
lr svieki jūs, Bebrai. Ačiū jums.
Bet kur ketvirtasis?
Dėl to čia ir atėjom, pone.
Mums reikia jūsų pagalbos.
Kely turėjom šiokių tokių nemalonumų.
Mūsų brolį pagrobė Baltoji Ragana.
Pagrobė? Kaip tai galėjo atsitikti?
Jis juos išdavė, jūsų didenybe.
Vadinasi, išdavė mus visus! - Ramiai, Orėjau.
Esu tikras, tą galima paaiškinti.
lš tikro, kaltas aš.
Per daug jį spaudžiau.
Mes visi.
Pone, jis mūsų brolis.
Žinau, brangioji.
Bet dėl to išdavystė dar skaudesnė.
Gali būti sunkiau, nei galvojom.
Tai Kairo Paravelas. Keturių sostų pilis.
Viename iš jų sėdėsi tu, Piteri, kaip vyriausias karalius.
Abejoji pranašyste?
Ne. Tiesiog...
Aslanai, aš ne toks, kaip jūs visi galvojat.
Piteris Pevensis iš Finčlio.
Bebras minėjo, kad ketinai padaryti iš jo kepurę.
Piteri, egzistuoja Didžioji Magija,
galingesnė už mus visus.
Ji valdo visą Narniją.
Ji leidžia atskirti gėrį nuo blogio
ir lemia mūsų likimus.
Tavo... lr mano.
Bet nė nesugebėjau apginti savo šeimos.
Saugiai atvedei ją į tokias tolybes.
Ne visus.
Piteri, kuo galėdamas padėsiu tavo broliui.
Tačiau turi apsvarstyti mano prašymą.
Aš irgi noriu, kad mano šeima būtų saugi.
Mūsų mažajam princui nepatogu?
Ar iškedenti pagalvę?
Nepaprastos vaišės nepaprastam berniukui.
Ar ne to norėjai?
Atrodai visai kaip mamytė.
Mamytė taip nesirengė nuo tada, kai prasidėjo karas.
Turėtume jai parvežti. Visą lagaminą.
Jei kada nors sugrįšim.
Atleisk, kad aš tokia.
Mums drauge būdavo smagu, ar ne?
Taip. Prieš tai, kai tapai nuobodi.
Tikrai?
Nemėgink bėgti.
Mes pavargę. - lr norėtume nužudyt tave greitai.
Sjuzana!
Atgal!
Piteri!
Nagi!
Jau esam buvę tokioj situacijoj.
Abu žinom, kad tau neužtenka drąsos.
Piteri! Saugokis!
Ne! Nuleiskit ginklus. Tai Piterio mūšis.
Gali manyti esąs karalius.
Bet mirsi...
kaip šuva! - Atsargiai!
Piteri!
Paskui jį.
Jis nuves pas Edmundą.
Piteri...
Nuvalyk kalaviją.
Stokis, sere Piteri Vilko žudike.
Narnijos kunigaikšti.
Minotaurai užims kairįjį flangą. Milžinus laikysim rezerve.
Pirmiausiai pasiųsim nykštukus.
lšlaisvink berniuką! Paleisk jį!
Kalinys!
Juk manęs nenužudysi?
Dar ne.
Turim darbo.
Edmundai!
Kas padaryta - padaryta.
Nėra reikalo kalbėtis su Edmundu apie tai, kas buvo.
Labas.
Tau viskas gerai? - Aš truputį pavargęs.
Pamiegok.
lr Edmundai...
Pasistenk niekur nenuklysti.
Narnijoj skrebučiai nesibaigs, Edai.
Aš tikras, kad jų įdės kelionei atgal.
Keliaujam namo?
Keliaujat jūs.
Prižadėjau mamytei, kad rūpinsiuosi jumis.
Bet tai nereiškia, kad negaliu pasilikti ir padėti.
Jiems reikia mūsų.
Visų keturių.
Liuse, tai per daug pavojinga.
Vos nepaskendai! Edmundo vos nenužudė!
Dėl to ir turim pasilikti.
Mačiau, ką gali Baltoji Ragana. lr jai padėjau.
Nebegalim leisti, kad šie žmonės ilgiau kentėtų.
Ką gi, nutarta.
Kur eini?
Pasitreniruoti.
Nagi, Edi! Nutaikyk kalaviją, kaip rodė Orėjus.
Ginkis! - Blokuok!
Ei! - Piteri! Edmundai!
Nuo, žirgeli!
Mano vardas Filipas.
Atleisk.
Ragana pareikalavo susitikimo su Aslanu.
Ji atvyksta čionai.
Džeidė! Narnijos karalienė!
Nešdinkis, Ragana! - Vienišųjų Salų imperatorė!
Tau čia ne vieta! Šalin!
Tavo gretose yra išdavikas, Aslanai.
Jis nusikalto ne prieš tave.
Ar pamiršai įstatymus, pagal kuriuos buvo sukurta Narnija?
Necituok man Didžiosios Magijos, Ragana!
Aš pats prisidėjau prie jos surašymo.
Vadinasi, turi gerai žinoti, kad išdavikai priklauso man.
Jo kraujas - mano nuosavybė.
Tuomet pamėgink jį atimti.
Ar manai, kad jėga priversi atsisakyti savo teisių...
...mažasis Karaliau?
Aslanas žino, kad jei negausiu kraujo, kaip reikalauja įstatymas,
visa Narnija bus sunaikinta,
pranyks ugnyje ir vandenyje.
Tas berniukas mirs
ant Akmeninio stalo...
Pagal tradiciją.
Nedrįsk man atsakyti.
Gana.
Kalbėsiu su tavim akis į akį.
Ji atsisakė pretenzijų į Adomo sūnaus kraują.
lš kur man žinoti, kad laikysiesi duoto žodžio?
Sjuzana...
Ar judvi neturėtumėt miegoti?
Negalėjom užmigti.
Prašau, Aslanai.
Ar negalim eiti kartu?
Kurį laiką pasidžiaugsiu jūsų draugija.
Ačiū.
Laikas.
Toliau turiu eiti vienas.
Bet, Aslanai...
Turit manim pasikliauti. Aš privalau tą padaryti.
Ačiū, Sjuzana.
Ačiū, Liuse.
lr sudie.
Žiūrėkit. Didysis liūtas.
Ar nori pienelio? - Eikš, katinėli.
Kodėl jis nesikauna?
Suriškit jį!
Suriškit jį! Suriškit!
Palaukit!
Pirmiau nuskuskim.
Atvilkit jį man.
Žinai, Aslanai,
aš tavim šiek tiek nusivyliau.
Negi nuoširdžiai manai, kad šitaip išgelbėsi išdaviką žmogų?
Atiduodi man savo gyvybę,
ir nieko neišgelbsti.
Taip daug už meilę.
Šiąnakt...
Didžioji Magija bus nuraminta!
Bet rytoj...
Mes užimsim Narniją...
Amžiams!
Tą žinodamas...
...būk neviltyje...
ir mirk!
Didžioji katė...
...nebegyva!
Generole.
Parenk karius mūšiui.
Kad ir koks trumpas jis būtų.
Per vėlu.
Jo nebėra.
Jis turėjo žinoti, ką daro.
Pasitraukit! Pasitraukit, visi!
Ne. Žiūrėk.
Turim pasakyti kitiems.
Negalim jo palikti. - Liuse, nėra laiko.
Jie privalo žinoti.
Medžiai.
Nebijokit, mano princai.
Jūsų seserys siunčia liūdną žinią.
Ji teisi.
Jo nebėra.
Vadinasi, vadovauti turėsi tu.
Piteri, čia visa armija, pasirengusi eiti paskui tave.
Negaliu. - Aslanas tikėjo, kad sugebėsi.
Aš irgi.
Raganos kariauna artėja, pone. Ką įsakysit?
Jūsų didenybe, jų daugiau nei mūsų, jie geriau ginkluoti.
Mūšius laimi ne kiekybė.
Ne. Bet kiekis padeda laimėti.
Man nereikia belaisvių.
lšžudykit visus.
Pirmyn!
Žiūrėkit į dangų!
Ar tu su manim?
lki mirties.
Už Narniją ir už Aslaną!
Į priekį!
Į priekį! Už Aslaną!
Turim eiti.
Man taip šalta.
Sjuzana!
Kur Aslanas?
Ką jie padarė?
Aslanai!
Bet mes matėm peilį! Raganą!
Jei Ragana būtų žinojus tikrąją pasiaukojimo prasmę,
ji būtų kitaip interpretavus Didžiąją Magiją.
Kai nieko neišdavusi savanorė auka
nužudoma vietoj tikro išdaviko,
Akmeninis stalas prasiveria
ir atsitraukia net pati mirtis.
Pasiuntėm žinią, kad tu nebegyvas.
Piteris ir Edmundas patraukė į karą.
Turim jiems padėti.
Padėsim, brangioji. Bet ne vieni.
Šokit man ant nugaros.
Prieš akis ilgas kelias ir labai nedaug laiko.
lr siūlyčiau užsikimšti ausis.
Ugnis!
Taip!
Atsitraukiam! Spausim juos prie uolų!
Tai signalas! Nagi!
Kur mes lekiam?
Laikykitės.
Atsitraukiam!
Greičiau, atsitraukiam!
Stokit!
Sjuzana, tai...
Ponas Tumnus!
Paskubėkit. Turim kuo greičiau apieškoti pilį.
Piteriui reikės visų, kuriuos tik surasim.
Edmundai! Jų per daug!
Spruk iš ten!
lmk merginas ir parvesk jas namo!
Girdėjai, ką jis įsakė. Varom!
Piteris liepė sprukti.
Piteris dar ne karalius.
Tai neįmanoma!
Viskas baigta.
Piteri! - Piteri!
Kur Edmundas?
Edmundai!
Kada išmoksi klausyti to, kas tau sakoma?
lki spindinčios Rytų jūros
valdys Karalienė Liusė Narsioji.
lki didžiosios Vakarų Girios -
Karalius Edmundas Teisingasis.
lki skaisčiosios Pietų Saulės -
Karalienė Sjuzana Švelnioji.
lr iki giedro Šiaurės Dangaus
valdys Karalius Piteris...
Didysis.
Kartą tapęs Narnijos Karalium ar Karaliene,
visuomet bus Karalius ar Karalienė.
Telydi mus jūsų išmintis,
kol iš dangaus pradės lyti žvaigždėmis.
Tegyvuoja Karalius Piteris!
Tegyvuoja Karalius Edmundas!
Tegyvuoja Karalienė Sjuzana!
Tegyvuoja Karalienė Liusė!
Nesijaudink.
Mes jį dar pamatysim.
Kada? - Kai ateis laikas.
Vieną dieną jis čia pasirodys ir vėl išeis.
Bet negalima jo spausti.
Galų gale jis neprijaukintas liūtas.
Ne.
Bet jis geras.
Štai.
Tau jos reikės labiau nei man.
Tau viskas gerai, Filipai?
Aš nebe toks jaunas, koks buvau.
Nagi, Edai.
Tik noriu atgaut kvapą. - Tuomet visi pailsėkim.
Ką jis sakė, Sjuzana? - ''Palaukit manęs pilyje.''
''Aš josiu vienas.''
Kas čia?
Kažkas pažįstamo.
Tarsi iš sapno.
Arba iš sapno sapne.
Sandėliukas.
Liuse! - Tik ne vėl.
Lu! - Nagi.
Čia ne šakelės.
Tai paltai. - Sjuzan, užmynei man ant kojos!
Piteri, pasitrauk!
Nesistumdyk. - Baik!
Aš tau neužmyniau!
Štai kur jūs.
Ką visi darėt drabužių spintoje?
Nepatikėtumėt, jei jums papsakotume, pone.
Pabandykit.
Nemanau, kad šitaip jums pavyktų sugrįžti.
Matot... Aš jau bandžiau.
Ar kada nors sugrįšim?
Tikiuosi.
Bet tai turbūt atsitiks tada, kai visai nelauksit.
Niekas nesikeičia...
svarbu būti atsimerkusiems.
Edmundai! Pasitrauk iš ten!
Piteri! Ką darai?
Piteri, greičiau į slėptuvę!
Nagi! - Palauk...
Greičiau, palik.
Mamyte!
Liuse, greičiau!
Nagi, greičiau! - Bėkit!
Bėkit!
Greičiau! - Mamyte!
Palaukit. Tėtis! - Edai!
Edmundai, ne! - Aš jį atsivesiu!
Piteri, sugrįžk! - Edai, čionai!
Edmundai! Žemėn!
Nagi, pamišėli, bėk!
Spruk iš čia!
Greičiau!
Paskubėkit!
Kodėl galvoji tik apie save? Tu toks savanaudis!
Per tave vos nežuvom! - Liaukis!
Viskas gerai...
Kodėl negali daryti taip, kaip tau liepia?
Išmalda vargšams...
Telaimina jus Dievas, pone.
Vaikai ir evakuacijos tarnybos darbuotojai...
Turi būti su juo, brangioji. Gerai?
Nešalta? Šaunuolė.
Linkėjimai tetai Lorai. Sudie, brangioji. Mylim tave.
PADĖKlT EVAKUOJAMlEMS VAlKAMS
Tėtis neleistų mums išvažiuoti. - Jei tėtis būtų čia,
vadinasi, karas būtų pasibaigęs ir mums nereikėtų išvažiuoti.
Prižadėk, kad klausysi savo brolio.
Prižadėk, kad prižiūrėsi vaikus.
Prižadu, mama.
Šaunuolis. - Visi į vagonus!
Sudie, brangioji. - Sudie.
Sjuzana...
Būk kaip suaugusi.
Paimk brolį už rankos ir nepaleisk.
Gerai. Važiuokit.
Visi į vagonus! - Sudie! Myliu tave.
Traukis. Pats žinau, kaip įlipti į traukinį.
Pasitrauk!
Parodykit bilietus. Prašau parodyti bilietus.
Piteri...
Gerai. Eikit. - Taip. Ačiū.
Prašom eiti čionai.
Nagi, Liuse. Turim laikytis drauge.
Viskas bus gerai. Viskas bus gerai.
Sudie, mamyte. Myliu tave.
Sudie, brangioji. - llgėsimės tavęs. lki!
Myliu, mamyte. Sudie. - Greitai susitiksim!
Rašyk mums, mamyte! - Myliu!
NARNlJOS KRONlKOS
LlŪTAS, BURTlNlNKĖ lR DRABUŽlŲ SPlNTA
Gūsio stotis. Gūsio stotis.
Duok ranką. Eime.
Kumbės stotelė
Profesorius žinojo, kad atvažiuojam.
Gal mus ne taip apibūdino.
Į priekį, nuo!
Tpru! Tpru!
Ponia Makredi? - Deja, taip.
Čia viskas? Daugiau nieko neatsivežėt?
Ne, ponia.
Tik mes.
Nedidelė paslauga.
Nagi. Šaunuolė.
Profesorius Kirkas nepratęs, kad name būtų vaikų.
Todėl teks laikytis tam tikrų taisyklių.
Negalima rėkauti.
lr bėgioti. Nevalia stumdyti staliuko su ratukais.
Ne...liesti istorinių artefaktų!
lr svarbiausia...
Nevalia trukdyti profesoriaus.
Vokiečių bombonešiai vakar surengė keletą reidų į Didžiają Britaniją.
Antpuoliai, trukę po keletą valandų...
Paklodė labai šiurkšti.
Karas nesitęs amžinai, Liuse. Netrukus važiuosim namo.
Taip, jei namai dar bus. - Tau dar ne laikas miegoti?
Taip, mamyte. - Edai!
Matei namą. Jis milžiniškas.
Galėsim čia daryti, ką norėsim.
Rytoj viskas bus šaunu.
lš tikro.
''Gastrovaskuliarinis''.
Nagi, Piteri. Gastrovaskuliarinis.
Čia lotyniškai? - Taip.
Ar lotynų kalba ''bjauriausias visų laikų žaidimas''?
Galėtume pažaisti slėpynių.
Bet mums taip smagu.
Piteri, prašau.
Labai prašau.
Viens, du, trys, keturi... - Ką?
Penki, šeši, septyni, aštuoni,
devyni, dešimt, vienuolika...
...24, 25, 26...
Pasislėpiau čia pirmas.
...75, 76, 77, 78, 79, 80...
...81 , 82, 83, 84,
85, 86, 87, 88,
89, 90, 91 , 92,
93, 94, 95...
Slėpeisi nuo manęs?
Ne.
Na...
Aš tik... Aš...
Ne. Aš tik...
Aš tik... Nenorėjau tavęs išgąsdinti.
Ar nesupyksi, jei paklausiu? Kas tu toks?
Na, aš... Aš faunas.
O kas tu?
Tu koks nors bebarzdis nykštukas?
Aš ne nykštukas! Mergaitė!
lr, tiesą sakant, aukščiausia savo klasėje.
Nori pasakyti, kad tu levos duktė?
Mano mamos vardas Helena.
Taip, bet tu... žmogus.
Na, taip. Žinoma.
Ką čia darai?
Slėpiausi drabužių spintoje sandėliuke ir...
Sandėliuke? Jisai Narnijoj?
Narnijoj? Kas tai?
Brangioji mergyte, tu joje.
Viskas, pradedant žibinto stulpu
ir baigiant Kairo Paravelo pilimi prie Rytų vandenyno,
visi pagaliukai ir akmenukai,
visi varvekliai - tai Narnija.
Be galo didelė drabužių spinta.
Spinta? Atleisk.
Leisk man prisistatyi. Mano vardas - Tumnus.
Malonu susipažinti, pone Tumnau. Aš Liusė Pevensė.
Paspauskit. - Kodėl?
Ne... nežinau.
Žmonės taip daro, kai susitinka.
Ką gi, Liuse Pevense iš švytinčio Drabužių Spintos miesto,
esančiame nuostabiame Sandėliuko krašte.
Ar nenorėtum išgert su manim arbatos?
Labai jums ačiū, bet...
Manau, turėčiau grįžti namo.
Čia visai netoli. Ten nuostabus židinys.
Surasim skrudintos duonos, arbatos, sausainių.
lr gali būti, kad pasiseks įsisukt į sardinių skardinę.
Nežinau. - Nagi.
Ne kiekvieną dieną susirandu naują draugą.
Na, truputį galėčiau pasėdėti.
Jei turit sardinių.
Į valias.
Netrukus tau bus šilta.
Tau viskas gerai?
Na, štai. Atėjom.
Eikš.
Paskui tave. - Ar galiu padėti?
Labai tau ačiū.
Čia... čia mano tėvas.
Labai gražaus veido.
lr labai panašus į tave.
Ne.
lš tikro aš visai įjį nepanašus.
Mano tėtis kaunasi kare.
Mano tėtis irgi išžygiavo į karą.
Bet tai buvo labai seniai.
Kai dar nebuvo šios baisios žiemos. - Žiemą ne taip ir blogai.
Galima čiuožinėt ant ledo ir mėtytis sniego gniūžtėmis.
lr būna Kalėdos. - Tik ne čia.
Ne. Nešventėm Kalėdų jau šimtą metų.
Ką? Negaunat dovanų jau šimtą metų?
Visada yra žiema, bet niekada nebūna Kalėdų.
Žiema labai ilga.
Bet Narnija tau tikrai patiktų vasarą.
Mes, faunai, ištisas naktis šokdavom su driadėm.
lr, žinai, niekad nepavargdavom.
lr muzika! Ak, kokia muzika.
Ar norėtum jos paklausyti?
Taip, prašau.
Ar žinai bent vieną
Narnijos lopšinę? - Gaila, bet ne.
Nieko tokio.
Nes šita... turbūt nė kiek neprimins tikros lopšinės.
Turiu eiti. - Dabar jau per vėlu.
Aš toks nevykęs faunas.
O, ne.
Tu pats mieliausias faunas, kokį tik esu sutikus.
Matyt, neturi su kuo manęs palyginti.
Ne. Tikiu, kad nepadarei nieko baisaus.
Ne dėl to, kad kažką padariau, Liuse Pevense.
O dėl to, ką darau dabar.
O ką tu darai?
Aš tave grobiu.
Čia dėl Baltosios raganos.
Ji padarė, kad visada būtų žiema ir šaltis. Ji mums įsakinėja.
Jei surandam miške kokį žmogų,
turim perduoti jai.
Bet, pone Tumnau, jūs taip nepadarysit.
Maniau, jūs mano draugas.
Greičiau. Ji jau gali žinoti, kad tu čia.
Miške pilna jos šnipų.
Jos pusėje net kai kurie medžiai.
Ar iš čia rasi kelią namo?
Manyčiau, taip. - Gerai.
Tau viskas bus gerai?
Ei, ei, ei...
Atleisk. Meldžiu, atleisk.
Štai.
Turėk. Tau jos reikia labiau nei man.
Kad ir kas atsitiktų, Liuse Pevense, aš džiaugiuosi, kad susitikom.
Su tavim jaučiausi taip šiltai, kaip nesijaučiau šimtą metų.
O dabar eik.
Eik!
...99, 1 00.
Viskas, einu ieškoti.
Man viskas gerai! Aš grįžau! Viskas gerai!
Nutilk. Jis ateina.
Žinot, man atrodo, kad jūs nelabai supratot šitą žaidimą.
Jums neįdomu, kur buvau?
Čia visa esmė. Kaip tik dėl to jis tavęs ir ieško.
Ar tai reiškia, kad laimėjau?
Atrodo, Liusė nebenori žaisti.
Buvau dingus valandų valandas.
Liuse, vienintelis medis čia - tai spintos sienelė.
Žaiskim po vieną žaidimą. Ne visų mūsų vaizduotė kaip tavo.
Bet aš nieko neįsivaizdavau.
Gana, Liuse.
Aš jums nemeluočiau.
Aš tavim tikiu.
Tikrai? - Taip, žinau.
Ar nepasakojau apie futbolo aikštę indaujoj?
Gal baigsi?
Stengiesi, kad būtų dar blogiau, ar ne?
Tai tik pokštas! - Kada gi tu užaugsi?
Nutilk! Laikai save tėčiu, bet juo nesi!
Ką gi, gražiai viską išsprendei.
Bet... Tai tikrai buvo.
Sjuzana teisi, Liuse.
Gana.
Liuse...
Kur tu?
Liuse.
Tikiuosi, nebijai tamsos.
Liuse...
Liuse!
Liuse.
Kur tu?
Liuse.
Regis, dabar tavim tikiu.
Liuse...
Liuse?
Atstok nuo manęs! - Kas dabar, Ginarbrikai?
Tegu jis mane paleidžia! Nepadariau nieko blogo!
Kaip drįsti šitaip kalbėtis su Narnijos karaliene?
Aš nežinojau!
Netrukus sužinosi. - Palauk!
Koks tavo vardas, Adomo sūnau?
Edmundas.
Edmundai, kaip pakliuvai į mano valdas?
Tiksliai nežinau. Tiesiog sekiau paskui savo seserį.
Paskui seserį? Kiek čia jūsų? - Keturi.
Liusė vienintelė lankėsi čia anksčiau.
Sakė, kad susipažino su kažkokiu faunu, kurio vardas Tumnus.
Piteris ir Sjuzana ja nepatikėjo. Aš irgi netikėjau.
Edmundai, atrodo, tau šalta. Ateik ir atsisėsk prie manęs.
Gal nori kokio karšto gėrimo?
Taip... jūsų didenybe.
Jūsų gėrimas, ponaiti.
Kaip jūs tą padarėt?
Galiu padaryti ką tik nori.
Ar galit padaryti, kad būčiau aukštesnis?
Galiu gauti bet kokio maisto.
lr turkiškų skanumynų?
Edmundai...
Labai norėčiau susipažint ir su kitais tavo šeimos nariais.
Kodėl?
Jie niekuo neypatingi.
Esu tikra, jie tau tikrai neprilygsta žavesiu.
Bet matai, Edmundai. Aš pati vaikų neturiu.
O tu kaip tik toks berniukas,
kuris, manau, vieną dieną galėtų tapti Narnijos princu.
Gal net Karalium.
Rimtai?
Žinoma. Tik turi pasikviest šeimą.
Turit omeny, kad ir Piteris bus karalius?
Ne! Ne, ne.
Bet karaliui reikia tarnų.
Matyt, galėčiau juos pakviesti.
Ar už miško matai dvi kalvas?
Mano namas - tiesiai tarp jų.
Tau ten patiks, Edmundai.
Visi kambariai pilni turkiškų skanėstų.
Ar galima dar truputį dabar? - Ne!
Nenoriu, kad persivalgytum.
Be to, mudu labai greitai ir vėl susitiksim.
Tikiuosi, jūsų didenybe.
O kol kas, brangusis... llgėsiuosi tavęs.
Edmundai?
Ak, Edmundai! Tu irgi čia pakliuvai.
Argi nenuostabu?
Kur buvai? - Su ponu Tumnum. Jam viskas gerai.
Baltoji ragana nesužinojo, kad buvau su juo susitikus.
Baltoji ragana?
Ji laiko save Narnijos karaliene, bet iš tikro taip nėra.
Tau viskas gerai? Atrodai baisiai.
O ko tikėjaisi? Juk čia taip šalta!
Kaip iš čia dingsim? - Einam.
Čionai.
Piteri, Piteri, nubusk. Piteri, kelkis!
Jinai tenai! Tikrai tenai!
Liuse, ką čia kalbi? - Narnija!
Jinai spintoje, kaip ir sakiau.
Turbūt susapnavai, Liuse. - Visai ne!
Vėl mačiau poną Tumnų. Šįkart ten buvo ir Edmundas.
Tu? Tu matei fauną?
Na, tiesą sakant, jisai buvo ne su manim.
Jis...
Ką tu darei, Edmundai?
Aš tik žaidžiau.
Atleisk, Piteri.
Nereikėjo jos skatinti,
bet juk žinai, kokie tie maži vaikai šiais laikais.
Jie tiesiog nežino, kada liautis apsimetinėjus.
Jei vėl imsit taip siausti, tai išvarysiu miegot į arklides.
Profesoriau, atleiskit. Sakiau jiems, kad jums nevalia trukdyti.
Viskas gerai, ponia Makredi. Neabejoju, jie pasiaiškins.
Bet iš pradžių, manau, mažylė norėtų karšto šokolado.
Eikš, brangioji.
Atrodo, jums pavyko sugriauti trapią mano šeimininkės vidinę pusiausvyrą.
Labai atsiprašom, pone. Daugiau tai nepasikartos.
Čia mūsų sesers Liusės kaltė.
Verkianti mergaitė. - Taip, pone.
Ji nusiminus. - Dėl to ir verkia.
Nieko baisaus.
Susitvarkysim. - Suprantu.
Ji mano, kad rado stebuklingą pasaulį.
Viršuje stovinčioje spintoje.
Ką pasakei?
Spintoje, viršuje.
Liusė mano, kad spintoj yra miškas.
lr nuolat apie tai kalba.
Kaip atrodė? - Kaip pamišėlė.
Ne, ne, ne. Ne ji. Miškas.
Nejaugi ja tikit? - O jūs ne?
Aišku, kad ne.
Logiškai pamąsčius, tai neįmanoma.
Ko šiais laikais moko mokykloj?
Edmundas sakė, kad jie tik apsimetinėjo.
O juo paparastai galima tikėti?
Ne. Tai būtų pirmas kartas.
Jei ji nepamišus ir nemeluoja,
tai logiškai pamąstę, turim pripažinti, kad sako tiesą.
Sakot, kad turėtume ja patikėti?
Ji jūsų sesuo, ar ne? Jūs - viena šeima.
lr pamėginkit elgtis kaip šeima.
Piteris užsimoja pelnyti dar vieną tašką.
Atsibusk, Svajokli.
Kodėl vėl negalim žaisti slėpynių?
Rodos, sakei, kad tai vaikų žaidimas.
Be to, mums reikia kvėpuoti grynu oru.
Oro yra ir viduje.
Pasirengęs? - O tu?
Šaunuolis, Edis. - Pats metei.
Kas, dėl Dievo, čia dedasi? - Makredi!
Lekiam!
Ne, ne, ne! Atgal!
Eikit! - Tikriausiai juokauji!
Atgal!
Mano koja! - Aš tau nenumyniau!
Pasitrauk! - Gal nesistumdysi?
Tai neįmanoma.
Nesijaudinkit.
Juk tai tik fantazijos.
Tikriausiai atsiprašymas
nieko nepakeistų. - Ne. Nepakeistų.
O šitai - pakeistų!
Baik!
Melagėlis...
Tu ja irgi netikėjai. - Atsiprašyk Liusės.
Pasakyk ''atsiprašau''. - Gerai! Atsiprašau.
Nieko tokio.
Kai kurie vaikai nežino, kada liautis apsimetinėjus.
Labai juokinga.
Gal turėtume grįžti atgal.
O gal kiek nors apsidairykim?
Manau, turėtų nuspręsti Liusė.
Manau, visi turėtume nueiti pas poną Tumnų!
Ką gi, tąsyk einam pas poną Tumnų.
Bet negalim klampoti po sniegą šitaip apsirengę.
Ne.
Profesorius nesupyks, jei apsivilksim kailinius.
Kad ir kaip būtų, jei mąstysim logiškai,
tai nė nepaėmėm jų iš spintos.
Bet čia mergaitiškas! - Žinau.
...daug daug skanaus maisto, turėsim daug daug...
Lu?
Liuse!
Kas galėjo šitaip pasielgti?
''Faunas Tumnus pripažintas kaltas
išdavęs jos imperatoriškąją didenybę
Džeidę, Narnijos karalienę.
Dėl paramos jos priešams ir susidėjimo su žmonėmis.
Pasirašo Mogrimas, slaptosios policijos kapitonas.
Tegyvuoja Karalienė.''
Gerai. Dabar tikrai turėtume grįžti.
O kaip ponas Tumnus?
Jei jį suėmė vien dėl to, kad buvo kartu su žmogumi,
ne kažin ką galim padaryti. - Tu nesupranti, ar ne?
Tas žmogus - aš.
Ji turbūt sužinojo, kad jis man padėjo.
Gal paskambinkim į policiją? - Tai ir yra policija.
Nesijaudink, Lu. Ką nors sugalvosim.
Kodėl?
Juk jis nusikaltėlis.
Ar tas paukštis sučirškė mums?
Tai... Tai bebras.
Eikš, vaikine.
Eikš...
Tikrai neuostysiu, jei to prašai.
Atleisk.
Liusė Pevensė?
Taip...
Čia nosinaitė, kurią daviau ponui Tum...
Tumnui. Perdavė man prieš pat suėmimą.
Jam viskas gerai?
Eikim į tankmę.
Ką jūs darot? - Ji teisi.
lš kur žinoti, ar galim juo pasitikėti?
Jisai sakė, kad pažįsta fauną.
Jis bebras. Jis negali sakyti nieko.
Ar viskas gerai?
Taip. Mes tik kalbamės.
Geriau eikit kur saugiau.
Jis turi omeny medžius.
Eime. Būtų negerai, jei mus čia užkluptų naktis.
Blimi! Atrodo, gražuolė pagaliau užkaitė puodą.
Gražus puodelis, Rouze Li.
Miela. - Menkniekis.
Vis dar daug darbo. lki galo taip ir neužbaigiu.
Kai baigsiu, atrodys kaip reikiant.
Bebre, čia tu? Baisiausiai nerimavau.
Jei sužinosiu, kad vėl buvai su Barsuku...
Na, čia ne barsukai...
Nemaniau, kad sulauksiu šitos dienos.
Pažiūrėk, koks mano kailis. Negalėjai pranešt prieš 1 0 minučių?
Būčiau pranešęs prieš savaitę, jei žinočiau, kad tai padės.
Eikit vidun. Paieškosim jums ko nors užkąsti.
lr sudarysim kultūringą draugiją.
Atsargiai. Žiūrėkit po kojom.
Atleiskit už netvarką.
Negaliu iškrapštyt pono Bebro iš jo krėslo.
Grožimės vaizdais, ar ne?
Ar kaip nors galim padėti Tumnui?
Jį išvežė pas Raganą. Juk žinot, kaip sakoma.
Nedaugelis, žengiančių pro tuos vartus, pro juos ir išeina.
Žuvies traškučių?
Bet vilčių yra, branguti. Daug vilčių.
Taip! Yra šis tas daugiau nei viltis.
Aslanas pradėjo žygį.
Kas tas Aslanas?
Kas Aslanas?
Ak tu vargšele...
Kas?
Jūs nežinot, ar ne? - Mes čia nelabai seniai.
Jis vienintelis viso miško karalius.
Aukščiausias vadas. Tikrasis Narnijos Karalius.
Jo labai seniai nebuvo. - Bet neseniai sugrįžo!
lr jis laukia jūsų prie Akmeninio stalo.
Jis laukia mūsų? - Eina sau!
Jie nė nežino apie pranašystę.
Ką gi, tada... - Klausykit.
Aslano sugrįžimas,
Tumnaus suėmimas, slaptoji policija...
Visa tai atsitiko dėl jūsų.
Kaltinat mus? - Ne! Nekaltinam.
Dėkojam. - Yra viena pranašystė.
''Kai Adomo kūnas ir Adomo kaulas
atsisės Kairo Paravelo pilies soste,
blogieji laikai pasibaigs.''
Nelabai rimuojasi. - Žinau.
Bet nesupratot esmės!
Mums seniai išpranašauta,
kad du Adomo sūnūs ir dvi levos dukterys
nugalės Baltąją Raganą ir grąžins Narnijai taiką.
Jūs manot, kad mes jie ir esam?
Geriau būtumėt, nes Aslanas jau subūrė jums armiją.
Armiją mums? - Mamytė mus išsiuntė tam,
kad atsidurtume kuo toliau nuo karo.
Bijau, kad suklydot.
Mes ne didvyriai. - Mes iš Finčlio.
Ačiū už svetingumą.
Bet mums jau tikrai laikas. - Negalit imti ir išeiti.
Jis teisus. Turim padėti ponui Tumnui.
Tai ne mūsų jėgoms.
Atleiskit...
Bet mums laikas namo. Edai...
Edai?
Aš jį nudėsiu. - Šito gali ir neprireikti.
Ar Edmundas jau yra buvęs Narnijoj?
Greičiau!
Edmundai! - Ša! Jie tave išgirs!
Ne!
Šalin! - Šitaip padedi jiems.
Negalim jo palikti. - Jis mūsų brolis!
Jisai - jaukas! Ragana nori sučiupti jus visus keturis.
Kodėl? - Kad neleistų išsipildyti pranašystei.
Nori jus nužudyti!
Dėl visko kaltas tu. - Kaltas aš?
Nieko nebūtų atsitikę, jei būtum paklausęs manęs.
Sakai, žinojai, kad taip bus? - Nežinojau.
Todėl ir turėjom dingti, kol dar galėjom!
Liaukitės!
Edmundui taip nepadėsim. - Ji teisi.
Dabar jūsų broliui gali padėti tik Aslanas.
Vesk mus pas jį.
Ramiai, nepažįstamasis, arba daugiau visai nebejudėsi.
Kas tu? - Edmundas.
Sutikau Karalienę miške. Ji sakė man čia sugrįžti.
Aš Adomo sūnus.
Atsiprašau, laimingasis karalienės favorite.
Arba ne toks ir laimingas.
Eik čionai.
Palauk čia.
Patinka?
Taip, jūsų didenybe.
Maniau, kad tau patiks.
Sakyk, Edmundai...
Ar tavo seserys kurčios?
Ne.
O tavo brolis. Ar jis...
...neprotingas?
Na, manyčiau. Bet mamytė sako...
Tai kaip drįsti čia rodytis vienas?!
Aš bandžiau. - Edmundai, prašiau tiek nedaug.
Jie manęs neklausė. - Negalėjai padaryti nė to.
Vedžiau juos pusę kelio.
Jie namelyje prie užtvankos. Su Bebrais.
Ką gi...
Vadinasi, tu dar ne visiškas nevykėlis.
Aš galvojau...
...gal galit duoti turkiškų skanėstų?
Mūsų svečias alkanas.
Saldumynai štai ten.
Mogrimai!
Žinai, ką daryti.
Greičiau, mama! Jie mus užklups.
Ką gi, gerai. - Ką ji daro?
Padėkosit man vėliau.
Kelionė ilga, o Bebras būna labai surūgęs, kai nori valgyti.
Aš surūgęs jau dabar!
Paimk juos.
Mums prireiks džemo? - Jei tik Karalienė duos skrebutį.
Greičiau.
lškasėm mudu su Barsuku. Tunelio galas prie jo namo.
Sakei, kad jis veda pas tavo mamą.
Liuse!
Jie tunelyje.
Greičiau! Čionai. - Paskubėkit.
Bėkit! - Greičiau, greičiau!
Turėjai pasiimti žemėlapį!
Prie džemo nebeliko vietos.
Nagi, Liuse.
Labai apgailestauju, brangusis.
Jis buvo geriausias mano draugas.
Kas čia atsitiko?
Taip atsitinka tiems, kurie perbėga kelią Raganai.
Ženk dar bent žingsnį, išdavike, ir sugriaušiu tave iki kaulelių.
Nurimk. Juk aš geras.
Taip? Tuomet priešais tave gauja pačių blogiausių.
Deja, giminiškas panašumas.
Bet apie tai pasiginčysim vėliau. Dabar turim judėti.
Ką turėjai omeny?
Sveiki, ponai.
Kažką pametėm, ar ne? - Nesuok čia man!
Žinau, koks tu ištikimas.
leškom žmonių.
Žmonių? Čia, Narnijoj?
Labai vertinga informacija, ar ne?
Tau dovanotas gyvenimas.
Ne kažin kas,
bet ne taip ir mažai.
Kur bėgliai?
Šiaurėj. Jie nubėgo į šiaurę.
Suraskit jų pėdsakus.
Jie padėjo Tumnui. Ragana čia pasirodė anksčiau nei aš.
Tau viskas gerai?
Nepasakyčiau, kad jų urzgimas žeidžia labiau nei įkandimas.
Gana inkšti! Elgiesi blogiau nei Bebras maudynių dieną.
Blogiausia diena metuose.
Ačiū už gerumą, bet daugiau laiko gydymui neturiu.
lšvyksti?
Man buvo malonu, Karaliene, ir didžiulė garbė. Bet laikas nelaukia.
Pats Aslanas prašė, kad surinkčiau dar daugiau karių.
Matei Aslaną? - Kaip jis atrodo?
Taip, kaip apie jį pasakojama.
Puiku, kad jis bus jūsų pusėje kovoje prieš Raganą.
Bet mes nežadam kautis su jokiom raganom.
Bet kausis Karalius Piteris. Kaip sako pranašystė.
Be jūsų negalim stoti į karą.
Mes tik norim susigrąžinti brolį.
Jei...
Jei nevalgysi šito...
Atsistočiau, bet...
Bet mano kojos....
Pone Tumnau...
Aš tai, kas iš jo liko.
Tu Liusės Pevensės brolis. - Edmundas.
Taip. Taip, tavo nosis tokia pati.
Ar seseriai viskas gerai?
Ji saugi?
Nežinau.
Mano policija išdraskė tą užtvanką.
Tavo šeimynėlės niekur negalim rasti.
Kur jie patraukė? - Nežinau!
Vadinasi, tu man nebereikalingas.
Palaukit! Bebras kažką kalbėjo apie Aslaną.
Apie Aslaną?
Kur?
Aš... - Jis svetimšalis, jūsų didenybe.
Juk negali žinoti.
Aš paklausiau... Kur Aslanas?
Aš... Aš nežinau.
lšėjau, kai jie dar nieko nebuvo pasakę.
Skubėjau pas jus!
Sargyba!
Jūsų didenybe...
Paleiskit fauną.
Ar žinai, kodėl tu čia, faunai?
Todėl, kad tikiu laisva Narnija.
Tu čia todėl...
kad jis tave išdavė.
Dėl saldumynų.
Nuveskit jį viršun.
lr paruoškit mano roges.
Edmundas ilgisi savo šeimos.
Aslano stovykla netoli Akmeninio stalo.
Kitapus užšalusios upės. - Upės?
Upė užšalusi jau šimtą metų.
Tai taip toli. - Juk čia pasaulis, brangusis.
Manei, kad jis mažas?
Mažesnis.
Kai būsi pasirengęs, Adomo sūnau.
Greičiau, žmonės! Kol dar esam jauni.
Jei jis dar kartą paragins skubėti,
padarysiu iš jo storą kailinę kepurę.
Greičiau! Nagi!
Jis ima įsakinėti. - Ne! Už nugaros! Tai ji!
Bėkit! Bėkit! - Lekiam!
Greičiau!
Vidun!
Lįskit! Lįskit!
Greičiau, greičiau, greičiau!
Gal ji nuvažiavo.
Nueisiu pažiūrėti. - Ne!
Narnijai tu nereikalingas miręs.
Tu irgi, Bebre.
Ačiū, brangioji.
Kas tai? Kas...
lšlįskit! lšlįskit!
Tikiuosi, buvot geri, nes kai kas nori jus pamatyti.
Linksmų Kalėdų, pone.
Tikrai linksmos, Liuse. Nuo tada, kai atvykai.
Klausyk, daug ką permąsčiau, kai čia atsidūrėm, bet tai...
Manėm, jūs Ragana. - Taip. Labai atsiprašau.
Bet pasiteisinsiu tuo, kad važinėju rogėmis seniau nei Ragana.
Maniau, kad Narnijoj nėra Kalėdų.
Nėra. Jau seniai.
Bet viltis, kurią mums suteikėt, jūsų didenybės,
pagaliau pradėjo silpninti Raganos galią.
Nepaisant to, drįstu įteikti jums štai ką.
Dovanėlės!
Ugninės gėlelės sultys.
Vienas lašelis išgydys bet kokią žaizdą.
Nors ir tikiuosi, kad tų lašelių neprireiks...
Ačiū, pone.
Manau, kad drąsos man užteks.
Nė neabejoju.
Mūšiai būna tikrai bjaurūs.
Sjuzana.
Pasikliauk šiuo lanku ir jis retai prašaus pro šalį.
O kur dingo ''mūšiai būna bjaurūs''?
Ką gi, nors tave tikrai nesunku išgirsti,
papūsk šį ragą. Kad ir kur būtum,
sulauksi pagalbos.
Ačiū.
Piteri.
Laikas, kai teks jį panaudoti, gali būti visai čia pat.
Ačiū, pone.
Čia ginklai, ne žaislai.
Elkitės su jais gerai ir išmintingai.
O dabar turiu važiuoti.
Žiema jau beveik baigėsi.
Atsiranda daugybė reikalų, kai šimtą metų nebūni namuose.
Tegyvuoja Aslanas!
lr linksmų Kalėdų!
Linksmų Kalėdų! - Linksmų Kalėdų!
Susitiksim kitais metais! - Sudie!
Juk sakiau, kad jis tikras.
Jisai sakė, kad žiema beveik baigiasi.
Ar žinot, ką tai reiškia?
Ledas tirpsta.
Turim keltis nedelsiant. - Ar bebrai nestato užtvankų?
Aš ne toks greitas. - Nagi!
Nors akimirką apie tai pagalvokit!
Neturim akimirkos. - Bandau žvelgt realistiškai.
Ne. Bandai būti gudrutė. Kaip visada.
Palaukit. Gal pirmas eisiu aš.
Gal eik tu.
Pastvėrei papildomų porcijų, ar ne?
Negali žinoti, kurie pietūs bus paskutiniai.
Ypač su tavo sugebėjimais virtuvėj.
Jei mamytė žinotų, ką darom...
Mamytės čia nėra.
O, ne!
Bėkim!
Greičiau!
Ne! - Piteri!
Nuleisk jį, vaikine.
Kas nors gali nukentėti. - Dėl manęs nesijaudink!
Perverk jį!
lšeikit dabar, kol dar galit. Kartu išeis ir jūsų brolis.
Baik, Piteri. Gal paklausykim jo.
Protinga mergina.
Neklausyk jo! Nudėk! Tuojau pat nudėk!
Liaukis. Juk čia ne tavo karas.
Mano karalienė tenori, kad iškeliautum iš čia su šeima.
Jei koks senis su raudonais kailiniais duoda tau kalaviją,
dar nereiškia, kad esi didvyris. Mesk jį!
Ne, Piteri! Tu reikalingas Narnijai!
Perverk jį, kol dar turi progą!
Tai kaip bus, Adomo sūnau? Aš amžinai nelauksiu.
Nelauks ir upė.
Piteri!
Laikykitės manęs!
Miela.
Ką tu padarei?
Liuse!
Ar niekas nematė mano palto?
Nesijaudink, brangute.
Brolis gerai tave prižiūri.
Be to, nemanau, kad jums reikės tų paltų.
Čia taip šilta.
Einu, pažiūrėsiu roges.
Jūsų didenybe.
Suradom išdaviką. Jis sušaukė jūsų priešus Šiurpiame miške.
Gražu, kad pasirodei.
Vakar naktį labai padėjai mano vilkams.
O dabar galėsi padėti man.
Atleiskit, didenybe. - Negaišk laiko pataikaudamas.
Nenoriu pasirodyti nemandagus, bet kalbėjau ne su jumis.
Kur patraukė žmonės?
Palaukit! Ne! Nereikia. Bebras minėjo Akmeninį stalą
ir kad Aslano armija tenai.
Armija?
Ačiū, Edmundai.
Džiugu, kad šis padaras pamatė, kas yra padorumas...
Bent prieš mirtį. - Ne!
Pagalvok, kieno tu pusėje, Edmundai.
Mano...
Ar jų?
Pirmyn. Surinkit ištikimuosius.
Jei Aslanas trokšta karo...
Karą ir gaus.
Kodėl jie visi į mus žiūri?
Gal jūs jiems atrodot juokingi.
Gana nerimauti. Atrodai labai gražiai.
Atėjom pas Aslaną.
Sveikas, Piteri, Adomo sūnau.
Sveikos, Sjuzana ir Liuse, levos dukterys.
lr svieki jūs, Bebrai. Ačiū jums.
Bet kur ketvirtasis?
Dėl to čia ir atėjom, pone.
Mums reikia jūsų pagalbos.
Kely turėjom šiokių tokių nemalonumų.
Mūsų brolį pagrobė Baltoji Ragana.
Pagrobė? Kaip tai galėjo atsitikti?
Jis juos išdavė, jūsų didenybe.
Vadinasi, išdavė mus visus! - Ramiai, Orėjau.
Esu tikras, tą galima paaiškinti.
lš tikro, kaltas aš.
Per daug jį spaudžiau.
Mes visi.
Pone, jis mūsų brolis.
Žinau, brangioji.
Bet dėl to išdavystė dar skaudesnė.
Gali būti sunkiau, nei galvojom.
Tai Kairo Paravelas. Keturių sostų pilis.
Viename iš jų sėdėsi tu, Piteri, kaip vyriausias karalius.
Abejoji pranašyste?
Ne. Tiesiog...
Aslanai, aš ne toks, kaip jūs visi galvojat.
Piteris Pevensis iš Finčlio.
Bebras minėjo, kad ketinai padaryti iš jo kepurę.
Piteri, egzistuoja Didžioji Magija,
galingesnė už mus visus.
Ji valdo visą Narniją.
Ji leidžia atskirti gėrį nuo blogio
ir lemia mūsų likimus.
Tavo... lr mano.
Bet nė nesugebėjau apginti savo šeimos.
Saugiai atvedei ją į tokias tolybes.
Ne visus.
Piteri, kuo galėdamas padėsiu tavo broliui.
Tačiau turi apsvarstyti mano prašymą.
Aš irgi noriu, kad mano šeima būtų saugi.
Mūsų mažajam princui nepatogu?
Ar iškedenti pagalvę?
Nepaprastos vaišės nepaprastam berniukui.
Ar ne to norėjai?
Atrodai visai kaip mamytė.
Mamytė taip nesirengė nuo tada, kai prasidėjo karas.
Turėtume jai parvežti. Visą lagaminą.
Jei kada nors sugrįšim.
Atleisk, kad aš tokia.
Mums drauge būdavo smagu, ar ne?
Taip. Prieš tai, kai tapai nuobodi.
Tikrai?
Nemėgink bėgti.
Mes pavargę. - lr norėtume nužudyt tave greitai.
Sjuzana!
Atgal!
Piteri!
Nagi!
Jau esam buvę tokioj situacijoj.
Abu žinom, kad tau neužtenka drąsos.
Piteri! Saugokis!
Ne! Nuleiskit ginklus. Tai Piterio mūšis.
Gali manyti esąs karalius.
Bet mirsi...
kaip šuva! - Atsargiai!
Piteri!
Paskui jį.
Jis nuves pas Edmundą.
Piteri...
Nuvalyk kalaviją.
Stokis, sere Piteri Vilko žudike.
Narnijos kunigaikšti.
Minotaurai užims kairįjį flangą. Milžinus laikysim rezerve.
Pirmiausiai pasiųsim nykštukus.
lšlaisvink berniuką! Paleisk jį!
Kalinys!
Juk manęs nenužudysi?
Dar ne.
Turim darbo.
Edmundai!
Kas padaryta - padaryta.
Nėra reikalo kalbėtis su Edmundu apie tai, kas buvo.
Labas.
Tau viskas gerai? - Aš truputį pavargęs.
Pamiegok.
lr Edmundai...
Pasistenk niekur nenuklysti.
Narnijoj skrebučiai nesibaigs, Edai.
Aš tikras, kad jų įdės kelionei atgal.
Keliaujam namo?
Keliaujat jūs.
Prižadėjau mamytei, kad rūpinsiuosi jumis.
Bet tai nereiškia, kad negaliu pasilikti ir padėti.
Jiems reikia mūsų.
Visų keturių.
Liuse, tai per daug pavojinga.
Vos nepaskendai! Edmundo vos nenužudė!
Dėl to ir turim pasilikti.
Mačiau, ką gali Baltoji Ragana. lr jai padėjau.
Nebegalim leisti, kad šie žmonės ilgiau kentėtų.
Ką gi, nutarta.
Kur eini?
Pasitreniruoti.
Nagi, Edi! Nutaikyk kalaviją, kaip rodė Orėjus.
Ginkis! - Blokuok!
Ei! - Piteri! Edmundai!
Nuo, žirgeli!
Mano vardas Filipas.
Atleisk.
Ragana pareikalavo susitikimo su Aslanu.
Ji atvyksta čionai.
Džeidė! Narnijos karalienė!
Nešdinkis, Ragana! - Vienišųjų Salų imperatorė!
Tau čia ne vieta! Šalin!
Tavo gretose yra išdavikas, Aslanai.
Jis nusikalto ne prieš tave.
Ar pamiršai įstatymus, pagal kuriuos buvo sukurta Narnija?
Necituok man Didžiosios Magijos, Ragana!
Aš pats prisidėjau prie jos surašymo.
Vadinasi, turi gerai žinoti, kad išdavikai priklauso man.
Jo kraujas - mano nuosavybė.
Tuomet pamėgink jį atimti.
Ar manai, kad jėga priversi atsisakyti savo teisių...
...mažasis Karaliau?
Aslanas žino, kad jei negausiu kraujo, kaip reikalauja įstatymas,
visa Narnija bus sunaikinta,
pranyks ugnyje ir vandenyje.
Tas berniukas mirs
ant Akmeninio stalo...
Pagal tradiciją.
Nedrįsk man atsakyti.
Gana.
Kalbėsiu su tavim akis į akį.
Ji atsisakė pretenzijų į Adomo sūnaus kraują.
lš kur man žinoti, kad laikysiesi duoto žodžio?
Sjuzana...
Ar judvi neturėtumėt miegoti?
Negalėjom užmigti.
Prašau, Aslanai.
Ar negalim eiti kartu?
Kurį laiką pasidžiaugsiu jūsų draugija.
Ačiū.
Laikas.
Toliau turiu eiti vienas.
Bet, Aslanai...
Turit manim pasikliauti. Aš privalau tą padaryti.
Ačiū, Sjuzana.
Ačiū, Liuse.
lr sudie.
Žiūrėkit. Didysis liūtas.
Ar nori pienelio? - Eikš, katinėli.
Kodėl jis nesikauna?
Suriškit jį!
Suriškit jį! Suriškit!
Palaukit!
Pirmiau nuskuskim.
Atvilkit jį man.
Žinai, Aslanai,
aš tavim šiek tiek nusivyliau.
Negi nuoširdžiai manai, kad šitaip išgelbėsi išdaviką žmogų?
Atiduodi man savo gyvybę,
ir nieko neišgelbsti.
Taip daug už meilę.
Šiąnakt...
Didžioji Magija bus nuraminta!
Bet rytoj...
Mes užimsim Narniją...
Amžiams!
Tą žinodamas...
...būk neviltyje...
ir mirk!
Didžioji katė...
...nebegyva!
Generole.
Parenk karius mūšiui.
Kad ir koks trumpas jis būtų.
Per vėlu.
Jo nebėra.
Jis turėjo žinoti, ką daro.
Pasitraukit! Pasitraukit, visi!
Ne. Žiūrėk.
Turim pasakyti kitiems.
Negalim jo palikti. - Liuse, nėra laiko.
Jie privalo žinoti.
Medžiai.
Nebijokit, mano princai.
Jūsų seserys siunčia liūdną žinią.
Ji teisi.
Jo nebėra.
Vadinasi, vadovauti turėsi tu.
Piteri, čia visa armija, pasirengusi eiti paskui tave.
Negaliu. - Aslanas tikėjo, kad sugebėsi.
Aš irgi.
Raganos kariauna artėja, pone. Ką įsakysit?
Jūsų didenybe, jų daugiau nei mūsų, jie geriau ginkluoti.
Mūšius laimi ne kiekybė.
Ne. Bet kiekis padeda laimėti.
Man nereikia belaisvių.
lšžudykit visus.
Pirmyn!
Žiūrėkit į dangų!
Ar tu su manim?
lki mirties.
Už Narniją ir už Aslaną!
Į priekį!
Į priekį! Už Aslaną!
Turim eiti.
Man taip šalta.
Sjuzana!
Kur Aslanas?
Ką jie padarė?
Aslanai!
Bet mes matėm peilį! Raganą!
Jei Ragana būtų žinojus tikrąją pasiaukojimo prasmę,
ji būtų kitaip interpretavus Didžiąją Magiją.
Kai nieko neišdavusi savanorė auka
nužudoma vietoj tikro išdaviko,
Akmeninis stalas prasiveria
ir atsitraukia net pati mirtis.
Pasiuntėm žinią, kad tu nebegyvas.
Piteris ir Edmundas patraukė į karą.
Turim jiems padėti.
Padėsim, brangioji. Bet ne vieni.
Šokit man ant nugaros.
Prieš akis ilgas kelias ir labai nedaug laiko.
lr siūlyčiau užsikimšti ausis.
Ugnis!
Taip!
Atsitraukiam! Spausim juos prie uolų!
Tai signalas! Nagi!
Kur mes lekiam?
Laikykitės.
Atsitraukiam!
Greičiau, atsitraukiam!
Stokit!
Sjuzana, tai...
Ponas Tumnus!
Paskubėkit. Turim kuo greičiau apieškoti pilį.
Piteriui reikės visų, kuriuos tik surasim.
Edmundai! Jų per daug!
Spruk iš ten!
lmk merginas ir parvesk jas namo!
Girdėjai, ką jis įsakė. Varom!
Piteris liepė sprukti.
Piteris dar ne karalius.
Tai neįmanoma!
Viskas baigta.
Piteri! - Piteri!
Kur Edmundas?
Edmundai!
Kada išmoksi klausyti to, kas tau sakoma?
lki spindinčios Rytų jūros
valdys Karalienė Liusė Narsioji.
lki didžiosios Vakarų Girios -
Karalius Edmundas Teisingasis.
lki skaisčiosios Pietų Saulės -
Karalienė Sjuzana Švelnioji.
lr iki giedro Šiaurės Dangaus
valdys Karalius Piteris...
Didysis.
Kartą tapęs Narnijos Karalium ar Karaliene,
visuomet bus Karalius ar Karalienė.
Telydi mus jūsų išmintis,
kol iš dangaus pradės lyti žvaigždėmis.
Tegyvuoja Karalius Piteris!
Tegyvuoja Karalius Edmundas!
Tegyvuoja Karalienė Sjuzana!
Tegyvuoja Karalienė Liusė!
Nesijaudink.
Mes jį dar pamatysim.
Kada? - Kai ateis laikas.
Vieną dieną jis čia pasirodys ir vėl išeis.
Bet negalima jo spausti.
Galų gale jis neprijaukintas liūtas.
Ne.
Bet jis geras.
Štai.
Tau jos reikės labiau nei man.
Tau viskas gerai, Filipai?
Aš nebe toks jaunas, koks buvau.
Nagi, Edai.
Tik noriu atgaut kvapą. - Tuomet visi pailsėkim.
Ką jis sakė, Sjuzana? - ''Palaukit manęs pilyje.''
''Aš josiu vienas.''
Kas čia?
Kažkas pažįstamo.
Tarsi iš sapno.
Arba iš sapno sapne.
Sandėliukas.
Liuse! - Tik ne vėl.
Lu! - Nagi.
Čia ne šakelės.
Tai paltai. - Sjuzan, užmynei man ant kojos!
Piteri, pasitrauk!
Nesistumdyk. - Baik!
Aš tau neužmyniau!
Štai kur jūs.
Ką visi darėt drabužių spintoje?
Nepatikėtumėt, jei jums papsakotume, pone.
Pabandykit.
Nemanau, kad šitaip jums pavyktų sugrįžti.
Matot... Aš jau bandžiau.
Ar kada nors sugrįšim?
Tikiuosi.
Bet tai turbūt atsitiks tada, kai visai nelauksit.
Niekas nesikeičia...
svarbu būti atsimerkusiems.